Co se teď právě děje je důležité jenom v kontextu
naší pokračující evoluce jako druhu.
Rogere, říkám jen, že si přeju, aby se moje sestra vyznala v mapě metra.
Tímto přehlížíš základní význam
užitečnosti v lidských vztazích.
Naše schopnost... Mužská schopnost vyznat se v mapách
nás dělá užitečnými.
Měl bys odradit svoji sestru i od podívání se do mapy.
Říkáš, že my ženy máme horší smysl pro orientaci?
Kde je sever, Joyce, bez rozhlížení se?
Cože?
Slyšelas. Ukaž na sever. Rychle. Sever.
Sever. Sever.
- Máš pravdu. - Má?
- Má. - Velmi impozantní.
Jak je to po celou dobu,
žena reaguje na muže, který vykazuje největší užitečnost.
Zdokonalováním těchto schopností, které mě dělají užitečným,
odháním své nevyhnutelné stárnutí.
Zůstáváš doma a zdokonaluješ svoji schopnost naprogramovat video?
Na mém videu tři roky svítí 12:00.
Co dalšího, Rogere?
Opravování věcí. Zvedání těžkých věcí.
- Ladění kytary. - Tak, tak.
Pokračujte a smějte se.
Ale dokud si ženy nevyvinou schopnost hýbat s věcmi telepaticky,
a ony si vyvinou,
fyzická síla zůstane základní užitečností.
Tak na hrubou sílu.
Rogere, zapomínáš na velmi důležitou mužskou užitečnost.
Jakou? Opékání?
Sex.
Jo. Chci po chlapovi víc než jen naprogramovat moje video.
Naprogramuju ti video, zlatíčko, jak jsi ho nikdy neměla.
Je to špička. Myslíš, že to zvládneš?
Skupina vědců z Anglie
oznámila jejich záměr oplodnit vajíčko
bez použití spermií.
To nechápu.
Každá buňka v lidském těle obsahuje kopii genetické informace.
Jediný důvod, proč si jenom spermie doteď užívaly zábavy,
byl ten, že měly jediné přístup.
Během Christopherova života umělé oplodnění
učiní sperma tak neužitečné jako montážního dělníka z Detroitu.
Naštěstí můj účetní zřídil mým spermiím zlaté padáky.
V případě že by ztratily hodnotu.
Jak víš, Rogere, my ženy
se milujeme, protože to máme rády.
- Nejen kvůli rozmnožování. - Ano.
- Ale jsou muži zcela nutní? - To nevím.
Zamysli se nad stavbou ženských genitálií.
Počkej. Mám to.
Jaká je nejcitlivější část vagíny?
- Nemůžu uvěřit, že jsme k tomu dospěli. - Myslím, že to víš, Donovane.
Je to klitoris, poprvé objeven Renaldem Columbem roku 1559.
Myslel si, že je to Indie.
Ne! Ne!
Vršek klitorisu obsahuje 8 000 nervových vláken.
Takové množství nemá žádná mužská část těla,
dokonce ani konečky prstů.
Je to nejúčinnější systém dodání rozkoše,
jaký kdy příroda vytvořila.
Zeptejte se sami sebe,
proč klitoris nekončí uvnitř vagíny,
tak aby pohlavní styk byl přirozeně,
nepřekonatelně, nepřetržitě příjemný pro ženu?
- Znám odpověď. - Ano, slečno Maynardová.
Protože v primitivní době ženy umíraly při porodu.
Takže kdyby byl pohlavní styk tak příjemný,
nedávalo by to z Darwinova hlediska smysl.
- Jsem ohromen. - Zcela správně.
- Co nám to říká? - Evoluce si vyhlíží nás holky?
- Přesně tak. - Že pro ženy
pohlavní styk a sexuální uspokojení nebyly nikdy myšleny se křížit.
Nová technologie to dělá oficiálním.
Budoucí generace žen si vyvinou klitorisy, klitori, klitorati,
Klitorissimo.
které budou větší, delší, dokonce více citlivé.
A ženská schopnost, jako její touha sebestimulace,
vzroste exponenciálně,
jak bude pohlavní styk okraden o svoji rozmnožovací užitečnost.
- Jsem zmatený a vyděšený. - Měl bys.
Druh není stálý. Jsme v neustálém proudu.
Dvě pohlaví byly vytvořeny z jediného důvodu.
Dosud to byla jediná cesta, jak šířit rasu.
Existuje nějaký druh, který má jedno pohlaví,
který nemá samce/samičku?
Například mořská hvězdice.
Příště až uvidím hvězdici, řeknu jí, ať se jde vojebat.
No tak. Líbí se vám to.
Ne, nelíbí.
Tak kam míříme?
Rovnost? Rovnost, co to je?
Je to podstata přírody?
Sedneme si všichni dohromady a budeme se dívat do mapy metra.
Samozřejmě že ne. Přirozený výběr.
To je podstatou přírody.
Výběr. Něco musí prohrát. Něco musí být poraženo,
aby něco jiného bylo vybráno.
Tak co to znamená?
Po zbytek života musíme brát příkazy od Joyce.
To je pravda. Líbí se mi to.
To znamená, že za 10 nebo 15 generací
muži budou donuceni k otroctví.
Technologie a evoluce společně
vyřadí spermie z rozmnožování
a náš osud bude zvedat gauče
a čekat na den, kdy telepatie překoná gravitaci
a naše poslední užitečnost bude ztracena navždy.
Navždy.
Můj Bože, Rogere.
- Co? Já skončil. - Tak uzavírám svůj případ.
Děkuji.
Miluju vás.
Jo, tady to stačí.
- Ježíši! - Ne, jenom já.
Jak ses sem dostal?
- Kdes je vzal? - Udělal kopii tvých.
- Kdy? - Minulý týden když jsi mě poslala pro jídlo.
Dej mi je.
Nejsi unavená z neustálého pouštění mě dovnitř?
Vidíš, jak ti pracuje mozek? Jak se z jednou týdně stane neustále?
Vlastně minulý týden to bylo dvakrát včetně pátka,
kdy jsi mě probudila z hlubokého, příjemného spánku a dožadovala ses užití mého těla.
- Mohl jsi říct ne. - Co? Děláš si srandu?
Bylo to povolání k akci.
Oblékl jsem se za 30 sekund jak dobrovolný hasič.
Byl jsem blázen...
Měl bys přestat mluvit a poslouchat mě. Chci ti něco říct.
Jo?
- Slova jsou mým artiklem, Joyce. - Já vím.
Nemůžeš ucpat zdymadlo.
- Polož to. - Co?
- Musíme s tím přestat. - Přestat s čím?
Rád tě pozoruju v koupelně.
Jsi jako atlet po zápase, jak si utírá válečné barvy.
Musíme přestat se vídat.
Fakt?
Celá tahle věc byl špatný nápad.
Většinou mám dobrý posudek, ale tentokrát vyletěl z okna.
Celá tahle věc je dobrý nápad. Nikdo o nás neví.
Všichni si vyjdeme, sednu si tam a
za pár hodin
vím, že budu cestující obchodník
a ty budeš osamělá hospodyňka.
Chci, abys byl dospělý. Žádné scény.
Joyce, jsem tvůj kluk. Ušlechtilý.
Dospělý. Chápeš?
Zapomeň na ty klíče, dobře? Nech si ty klíče s...
Dnešní noc je naše poslední, tak ať je dobrá.
Rozlučkový sex není nikdy dobrý.
Příští týden budeme mít "návrat k sobě" sex...
- Můžu zůstat přes noc? - Rogere, ne.
Dobrej. Můžu dostat Cosmo a Maker's Mark s ledem? Díky.
- Promluvme si. - Je mi líto. Jsem tady s někým.
Nech mě hádat.
Jsi ve firmě relativně nová.
Možná ses přistěhovala do New Yorku od jinud. Z nějakého přátelského místa.
Nejdříve jsi byla pyšná, že jsi sama.
Chceš si udělat jméno ve velkém městě.
Po chvíli jsi začala přemýšlet, jak by to bylo příjemné někoho potkat.
Zima není daleko a někdy bývá osamělá.
Dobře. A?
A tak jsi zosnovala plán na tvého nadřízeného,
i když ti kolegyně říkají:
"Nezačínej si s ním. Je to zkáza."
- Proč je zkáza? - Protože je hráč.
Je to chlap, který sbírá trofeje.
Každá žena, která tam vezme práci, skončí s ním v posteli.
A jestli podlehneš pokušení,
skončíš jako pointa sprostého vtipu.
Trefil jsem se?
- Dobrý příběh. - Je to klišé.
Co děláš, když neredukuješ svět?
Co je špatného na redukování, přivést věci k základům?
Co je špatného na vidění toho, co se doopravdy děje?
A co se doopravdy děje? Jaké velké odhalení?
Proč bych ti to měl říkat?
Říct ti to nic nezmění.
Například, mohl bych ti říct, co považuješ za svoji osobnost,
není nic než sbírka Veletrhu marnosti.
Mohl bych ti říct, že tvůj výběr sexuálních partnerů tento večer
byl určen před měsíci nějakým pracovníkem reklamní agentury Young a Rubicam.
Mohl bych ti říct, že po týdnu studie tvého otce
a způsobů, jak tě ignoruje,
mohl bych přijít se závěrem, kterému bys byla bezmocná vzdorovat. Bezmocná.
Mohl bych ti říct všechno tohle, ale co bys s tím dělala?
Jsou ženy, které těmto řečičkám podlehnou?
Říkám pravdu, jak ji vidím.
Chceš jít ošukat svého šéfa? Co je mi do toho.
Není to taťka. Je to jen chlápek v obleku.
Cítíš se dohnána přispět do ubohé,
srdcervoucí předvídatelnosti toho všeho za každou cenu.
- Ahoj. - Ahoj.
- Čekáte na někoho? - Jo, na mého snoubence.
- Blahopřeji. - Díky.
Blahopřeji.
Je to hodný muž, váš snoubenec?
Jedná s vámi s úctou?
Nic vám do toho není, ale ano, jedná.
- To vás musí znervózňovat. - Proč by mělo?
No tak.
Koukněte se na čas. Spočítáme to spolu.
O čem to mluvíte?
Nechte mě hádat, nízká sebeúcta
a premenopauzní účast vás vedla do série
polopotupných vztahů.
Ale nedávná dávka terapie vás přesvědčila,
že vnitřní krása je ta, na které doopravdy záleží, a
zasloužíte si toho dokonalého partnera, který s vámi jedná s takovou úctou.
Mám zavolat barmana?
Pokud nejste blbá, což si nemyslím.
Pokud nejste nějaká ubohá, sebenápomocná feťačka.
Vy a já víme, že se ten váš jednou ráno probudí a
rozhlédne se, uvědomí si, jak jste stará
a jaká doopravdy jste, a toho dne odejde
pro krabičku cigaret a nikdy se nevrátí.
Ale v tu dobu... Jak se vede?
Jestli nevidí, co přijde, tak pro ni brečím.
- Můžu vám pomoci, pane? - Ne, díky, jsem v pohodě.
Řekl jsem: "Můžu vám pomoci, pane?"
- Kde je ten druhý? - Spí doma.
Dobře. Je velmi důležité, abych viděl Joyce Maynardovou hned teď.
Dobře, chápu. Proč jí nenecháte vzkaz?
Je důležité, abych ji viděl osobně.
To nepůjde, tak
vám zavolám taxíka a pojedete domů se z toho vyspat.
Proč nejdete kurva domů?
Víte co? My si nerozumíme.
Jsem její kluk. Kdo jste vy?
Jsem ten, kdo zavolá policii, jestli nevypadnete z mé haly!
Rogere, tady Susan. Je čtvrtek a chci, abys mi...
- Rogere, linka dvě. - Kdo je to?
- Je to ohledně nové kampaně. - Jaké nové kampaně? Jméno, prosím.
- Je to Susan. - Řekni jí, že jsem pryč.
- Říká, že to je důležité. - Řekni jí, že jsem pryč.
Jo. Tohle je jako mrzutý. Je to jako:"Co to je?"
- A tohle je jako... - Chceš mrzutý.
- Tohle je jako obdivuhodný muž z 90.let. - To jsem já.
- To je tvůj problém. - Tvoje noční můra.
Hej, Roget. Jdeš dnes k Joyce?
Cože?
- Nedostal jsi e-mail? - Jaký e-mail?
Ohledně večírku?
Jdeš?
Joyce pořádá večírek, neptám se. Prostě se ukážu.
Má hovor.
Tede, někdo je v mé kanceláři.
- Měj se, Tede. - To je dobrý, Donno, můžeš...
- Měj se, Donno. - Zavolám ti za pět minut.
Pět minut? Tohle je pětiminutová situace?
Sedni si.
Nechci si sednout. Chci stát.
Snažil ses včera v noci dostat do mé budovy?
Proč nejsem dnes pozvaný? Všichni tam budou kromě mě.
Jak to bude vypadat?
- Obnovme nějaké hranice. - Neobnovme.
Jsem tvůj šéf. Pracuješ pro mě.
Píšeš velmi dobré texty.
Ale mám stovku životopisů chlápků, jako jsi ty.
Ale dělají to, co dělám já?
To co máš ráda?
Vysvětlila jsem ti, že si nepřeji už víc se s tebou společensky vídat.
Najdi cestu, jak se s tím vyrovnat.
Co to má dělat?
Nicku?
Strejdo Rogere. Jak se máš?
Co tady děláš?
Co? Jo, chtěl jsem vidět, kde pracuješ.
- Ano. Ne. Co děláš tady? - Co?
- Myslíš tady v New Yorku? - Ano.
Měl jsem pohovor na Columbii, tak máma řekla, že bych tě měl navštívit.
- Sedni si. - Dobře.
Kvůli tomu byly ty telefony.
- Telefony? - Jo, tvoje máma mi volá.
- Mluvil jsi s ní? - Hrajeme babu přes telefon.
Řekla, že bys mi mohl ukázat, co tady děláš.
Fakt?
No, moc toho není, Nicku.
Opravdu? Co děláš celý den?
Co dělám celý den?
Sedím tady a přemýšlím nad způsoby, aby se lidé cítili špatně.
- Myslel jsem, že píšeš reklamy. - Píšu,
ale nemůžeš prodat produkt bez toho, aby se lidé nejdříve necítili špatně.
Proč ne?
Protože je to hra na záměnu.
Musíš jim připomenout, že jim něco v životě schází.
Všem něco schází, ne?
- No, jo. Asi. - Věř mi.
A když se cítí dostatečně neúplní,
přesvědčíš je, že tvůj produkt je jediná věc, která zaplní tu mezeru.
Tak místo toho, aby se vyrovnali se životem,
místo toho, aby našli skutečný důvod jejich trápení,
jdou a koupí si stupidní cargo kalhoty.
- Tak, je to zábava? - Může být.
Koukej, ve skutečnosti jsem chtěl skončit.
Skvělý. Můžeme se jít najíst.
- Dobře. Jdeme. - Supr.
Vyděsil jsi mě. Myslel jsem si, že máš narkoleptický záchvat.
- Co? Kdy? - V kanceláři, vždyť víš.
To je meditace. Uklidňuje mě. Díky.
Proč by ses měl uklidňovat? Jsi puberťák. Děkuji.
Můj mozek se celý rozhodí, když jsem ve stresu.
Ta meditace mi pomáhá se soustředit a odstranit to špatné.
- Špatné? - Jako strach, bolest, víš?
Je to představa. Představím si modrý trojúhelník a to jsem já.
Ostatní věci dám mimo trojúhelník do červeného pole. Funguje to.
Tak jak se mají rodiče?
- Rozvedli se. - Cože?
Jo, táta se odstěhoval.
- Děláš si srandu. Kdy se to stalo? - Nedávno.
Neviděl jsem tě od babiččina pohřbu.
- Ježiši, Nicku. To je mi líto. - O nic nejde.
Pořád s tátou mluvíme. Volá z cest.
Jak se má máma?
Je v pořádku. Vždyť víš.
- Překvapuje mě, že nepřijela s tebou. - Možná se bála tě vidět
potom, co se stalo na pohřbu.
Stalo se to, protože tvůj dědeček je velký blbec.
Dobře?
Tak kdy máš pohovor?
- Byl dneska. - Jak to šlo?
Dobře, myslím. Chodím na ně, protože to máma chce.
- Nemáš zájem o vysokou? - Proč chodit dál na školu,
když na všechno, co potřebuju zjistit, můžu přijít sám?
Táta nechodil na vysokou. Když mu bylo jako mně, už jezdil.
- Je všechno v pořádku? - Vynikající. Díky.
Ale dobrá věc na vysoký je se oťukat.
- Je to dobré pro společenské schopnosti. - Jo.
Máma říká, že jsi, víš, oblíbený u žen.
- To řekla? - Ale řekla to, jako by to bylo špatný.
To zní jako ona.
- Je to pravda? - Co ty? Máš holku?
Ne, chci říct, ještě ne.
Stárnu a je hodně věcí, které si přeju, abych mohl...
Je hodně věcí, které jsem ne... Jsou jisté věci, které...
Jo. Myslím, že jsi řekl, že bys na to mohl přijít sám.
Ne, chci říct, ne na tohle.
Nerozumíš. Potřebuju někoho, kdo ví, co říct.
Dělám si z tebe srandu, Nicku. Na tohle je vysoká.
Narazíš na nějakého fotbalistu, který potřebuje doučování, a pomůže ti získat holku.
- Nechápeš to. - Chápu. Bylo mi 16.
Co budeš dělat, když nepůjdeš na vysokou?
Vytvářet software. Možná dělat na simulačních hrách.
To je ono. Jsi počítačový maniak. V tom jsou peníze.
Už vydělávám peníze nastavováním systémů pro lidi.
Dělám na webových stránkách pro dědu na jeho průzkum.
Pro staříka? On opravdu utrácí peníze?
Jo, dobrý peníze.
Je to zábava, protože křičí na počítač, jako by to byl člověk.
Vždycky říká: "Ta kráva sežrala moji složku."
- Nebo:"Dělá drahoty." - Trávíš tam hodně času?
Jo.
Chodím tam po škole a on chodí k nám na večeři.
Počkej. Večeří s tebou a Susan?
Jasně. Od smrti babičky se nemá kdo o něj postarat.
Dokonce potom, co se rozhádali, tam chodila, aby mu uvařila večeři.
Každý den. Byla blázen.
Jo, byla.
Tak, Nicku.
Potřebuješ pomoct s dámami?
Dobře, jdeme na to. Ujasníme si to.
Sex je všude, dobře? Je všude kolem nás.
Není to žádný vzdálený cíl. Není to Everest.
Je přímo tady. Musíš se s ním naladit.
Musíš se sladit.
Musíš najít oblast, Nicku. Dobře?
Udělej to a slibuju ti, že se otevře celý svět.
Koukni na mě. Procházím se ve stavu úplné vnímavosti.
- Jsem jako blýskající kláda. - Dobře. Co udělám?
Pro začátek se zbavíme té meditace. Modrý trojúhelník.
Neodstraňujeme věci, Nicholasi. Necháváme je vejít.
Nechat co vejít?
V tomhle městě jsou milióny žen.
Většina z nich jsou požehnaně nevědomé nespočetných způsobů,
kterými jsou jejich těla vystavena naším očím.
Tak, nejprve se nauč pozorovat slunce, kde je posazeno.
Všimneš si vztahu mezi prosvětlením a průsvitností.
Nosí oblečení světlé barvy, spodní prádlo se pod ním objeví.
Ramínka podprsenek, linie kalhotek. Není potřeba natahování se a šilhání.
Je to tady pro nás, dobře? Například...
Co?
Prozrazuješ moje utajení jako nějaký stavař?
- Ne, jenom jsem... - Použij hlavu.
Ustup. Nech ji projít. Dobře? Dej tomu pár sekund.
Sleduj a poté zamaskuj svůj tah. Dávej pozor.
Koukání se na hodinky je dobrý. Nebo na pager.
Nebo hledání značení, jako by ses ztratil.
Dal jsem ti příklady. Ať je to cokoli, nenech se přistihnout.
Myslíš si, že ženy vědí, co se tady děje?
Co si myslí, že jen hodnota akcií, velikost vrtáku?
Nevědí nic! Nechme to tak být.
- Dobře. - Pozor. Co tvoje oči?
- Co? Moje oči? - Tvoje oči. Jaký máš zrak?
- Je dobrý. - Dobře. Periferní vidění?
- Nevím, asi v pohodě. - Fajn nestačí.
Musíš trénovat svaly, jako bys trénoval na olympiádu.
- Jasně. - Nahoru, dolu, vlevo, vpravo a tak dál.
- Sleduj můj prst. - Dobře.
- Řekni, až zmizí. - Tak jo.
- Zastav. - To je všechno?
Potřebuješ 100, 110 stupňů,
než budeš připravený na ulici.
Dobré dny vidím za sebe.
- Hraješ videohry? - Jasně.
Dobrý. To je trénink pro tvoje oči.
Registrování rychle mizejících obrázků.
Je to neocenitelné. Přímo tady.
Modrý svetr. Střed. Modrý svetr.
Ta mladá žena právě... A tys to propásl.
- Vím. - Je to zlomek vteřiny.
To je vše. Ale cvičené oko se tam dostane.
Musíš se naučit předvídat příležitosti, dobře?
Vystupování z taxíku, vítr z metra
nebo jak jsi zmeškal, ohnutí se pro něco.
To jsou situace, která vyžadují bleskové reflexy.
- Říkám ti, já to zvládnu. - Postupuješ pomalu, Nicku.
Není divu. Pamatuju si, jaké to tam je.
Žádné působiště. Žádný čas na pohledy.
Každý den mám ulici, metro,
kancelář, posilovnu.
Co máš ty?
Mladé lidi v autech v Ohiu.
Toužebné pohledy na semaforech.
Ne, mám školu. To je působiště.
Dobře. Pracujme s tím.
Budova školy má čtyři patra, jestli mi slouží paměť.
- Teď má pět. - To je jedno.
Je patrová a to znamená schody, což je dobré.
Osvoboď se z tyranie úrovně očí. Pojď sem.
Využívej úhlů. Výšku pro výstřihy.
- Nižší polohy pro sukně. - Dobře.
Pamatuj si, není ostuda vytáhnou staré triky.
Upuštění tužky. Vázání si bot. Jenom to netelegrafuj.
Co zrcadlící povrchy? Zrcadla, okna?
Co, ve škole? Ne, žádná zrcadla.
Ca ta hrozná vitrína na poháry, která...
- Jo, je tam. - Použij ji. Je perfektní.
Jdi si tam na chvíli stoupnout. Jdi, jdi. Stůj.
Když se nemůžeš dívat přímo, otoč se a použij sklo.
Ahoj, krásko.
Pamatuj si, úhel dopadu se rovná úhlu odrazu.
Jinak řečeno, když je vidíš ty, ony můžou vidět tebe. Tak buď v pohotovosti.
- Je to dost složitý. - Je to raketová věda.
- Byl jsi chytrý požádat o pomoc. - Mám jeden.
Když mají krátké rukávy
a zvednou ruce, aby si upravili vlasy, můžeš vidět tou mezerou.
Vidíš? To mi ukazuje, že používáš svoje schopnosti.
- Nevědí, že tam můžeme vidět? - Samozřejmě že vědí.
Prsa jsou velmi citlivá. Vědí, když jsou vystaveny vzduchu.
Budou ženy chodit s rukama u těla? Nebudou.
S jejich vlasy musí být jednáno jako s možností
a je naše práce, je to naše povolání být připraveni.
Dobře. Všechno tohle koukání je fajn, ale jak přejdu k dalšímu kroku?
Potřebuju se s někým seznámit.
Jestli nevidíš, jak jsou tyhle dvě věci propojeny,
tak pro tebe nemůžu nic udělat.
- Počkej, klid. No tak. - Myslíš, že jsme tady pro srandu.
- Myslíš si, že je to vtip? - Ne. Proč myslíš, že jsem tady?
- Musíš zpřítomnit sex - Promiň.
- ve své mysli, ve svém životě, - Dobře.
- ve své duši. - Omlouvám se.
- Dobře. - Co? Ne, nekouřím.
Radši se nauč.
- Tak jo. - Pojď.
Tady. Počkej tady.
Dobře. Drž se na téhle straně.
Promiňte.
Tam, tam. Jdi, jdi.
Tak.
Dobře, jsme vevnitř.
Dobrý.
Tak za prvé, průzkum terénu.
Technicky je to ještě dobrá hodina.
Náhodní opilci ještě musí pít. Hodně skupin.
Není to zrovna ideální pro naše zájmy, ale ne nemožné.
Tak, musíme udělat dojem.
Vyslat signál, že tady je místo, kde být.
Dobře. Co děláš? Co říkáš?
Koho to zajímá? Děláš to složitější, než to je.
Strávíš tady celou noc přemýšlením nad dokonalou taktikou,
k čemu to je dobrý?
Navaž kontakt. Odděl se od davu. Sleduj.
Hej! Růže. Růžičko.
Ahoj. Pojď sem.
Pojď sem. Pojď sem.
Ahoj, mohla bys...
Mohla by ses... Jo.
- Čau. - Nick si myslí, že jsi krásná.
Jestli má tak dobrý vkus, co tady dělá s tebou?
Dobrá otázka. Nicku?
- Protože je to můj strejda. - Chudáčku.
A tak dál. O nic nejde, ne?
Teď si je vědomá naší přítomnosti a my můžeme vymyslet strategii.
Dojdu nám pro pití. Když tam budu, přemýšlej nad smyčkou.
- Co? Smyčka? - Smyčka. Taktika. Zahajovací salva.
Každou minutou tady bude Růžička stát,
bude se koukat na tebe a budeš mít jednu šanci
to buď odpálit z parku, nebo se nechat vyautovat.
Buď připravený.
Do hajzlu. Do hajzlu.
Ahoj, Nicku. Tvůj strejda říká, že mi chceš něco říct,
co mi úplně učaruje.
- Jo? - Jo, takhle to přesně řekl.
Má to být nějaký vtip?
Ne, ne. Myslí to vážně.
Chci říct, je úplně vážný.
Dnes večer...
Díky. Jak jsem...
- Dnes večer. - Správně, říkal jsem...
Říkal jsem, že dnes...
Dnes je to pro mě velmi důležitá noc.
Právě jsem jí říkal, že jsme uzavřeli sázku.
- Sázku? - Sázku o 1000 dolarů.
Že dokážu,
aby se do mě někdo zamiloval.
Opravdu?
Láska. To je těžké ověřit, nemyslíš?
Ne, myslím, že to zvládneme.
Jsem si jistý.
Tisíc dolarů?
To není zrovna učarující,
ale není to nejhorší, co dnes večer uslyším.
Co? Fakt?
Jo. Dobrá práce, Nicku.
- Tak, stojíme za posezení? - Čekám na kamarádku.
Předložím jí to, až se objeví.
Přijďte sem. V sázce jsou peníze.
Když přijdeme, kdo sedí s kým?
Dámská volba. Přirozený výběr.
Chci sedět s ním.
Ano, ano.
Co to je?
Rum a kola. Řekl jsem jim, ať to namixují slabě. Čeká nás dlouhá cesta.
- Já nepiju. - Děláš si srandu? Vypij to.
- Nedám si do těla alkohol. - Vypij to pití.
Ztráta zábran je rozhodující pro tvůj dnešní úspěch, dobře?
Alkohol je společenské mazivo už tisíc let.
Myslíš, že tady znovu objevíš kolo? No tak.
Tak. Udělal jsi jednu velmi dobrou věc. Lhal jsi.
Něco sis vymyslel. Nech tu část mozku pracovat.
Až sem přijdou ty holky, tvůj první instinkt bude se otevřít.
Říci pravdu. Bojuj s tím! Ať je to zajímavé.
Přeháněj. Jsi 16ti-letý v baru.
Proč? "Můj otec ho vlastní." Máš měsíc života.
Jsi herec studující... Nevím. Improvizuj.
Další, zkontroluj čas. Kolik je?
Okolo 7:02.
- Máš náramek pro zdravotníky? - Ne, jsou to instrukce.
Nechám svoje tělo zmrazit, jestli zemřu předčasně.
Odpusť od toho. Je to dost křečovitý, aby to bylo okouzlující.
Tak, čas. 7:00.
Máme devět hodin do zavíračky. Věčnost.
Koukni na mě, Nicku, a odpověz mi.
Kdo je největší basketbalista v historii basketbalu?
- Myslíš celé historie? - No tak. Je to jednoduchý.
- Michael Jordan? - Michael Jordan.
Proč byl největší? Protože se tlačil dopředu.
Protože mu vždycky v cíli něco zbylo.
Magic Johnson tomu říkal "vítězný čas." Vidíš támhlety?
Ti si myslí, že jsou neodolatelní.
Věř mi, je brzo.
Jsme daleko od vítězného času, tak dávej pozor.
- Dobře. - Říkáš, že to chceš.
Kdybys to opravdu chtěl,
byl bys tady zakoušejíc mučení zatracených s tamtěma.
- Co? - Je velký rozdíl mezi
nadržeností a touhou si šoupnout noc za nocí.
Chci to. Dobře? Chodím na střední. Nemyslíš si, že je to mučení?
Je to jen hodně informací.
Dávám ti klíče ke království.
Jo, já vím.
Kolik kluků tvého věku dostane takovou příležitost?
Ano.
Strč si prst do krku. Pij ledovou vodu a říkej tomu gin.
Nezajímá mě, co děláš. Jen buď připravený skočit do toho po hlavě v moment pravdy.
Tak, jak často...
Víš, získáš někoho, aby šel s tebou domů?
Každou noc.
Kravina.
Jen protože to ty neděláš, neznamená, že zbytek
hraje žolíky.
Co jsou žolíky?
- Co? Co? - Je to tady.
Jdou sem. Je to tak hloupý. Jsou dvakrát starší jak já.
Šampióni odmítají prohrát. Buď jako Mike.
Jsme tady. Jak jsem slíbila. Na jeden drink.
- Jsem Andrea a tohle je Sophie. - Jsem Roger. To je můj synovec Nick.
- Ahoj. - Ono mu je opravdu 16.
- Říkala jsem ti to. - Sedněte si.
Jak ses sem dostal, Nicku?
To je zábavný, že ses zeptala,
protože jsme se o tom bavili a...
Nevadí.
Užívám si nádech intrik, který Nick přináší k našemu stolu.
- Na zdraví. - Řekla jsem Sophii o vaší sázce.
Myslí si, že jsi domýšlivý.
Jde jen o tisíc dolarů.
Musí se do něj někdo zamilovat?
- Žena. - Žena?
Musí to být žena? Co když se v tobě shlédne chlap?
Myslím, že by se to počítalo, protože jsme se nebavili o pohlaví.
Jestli to hodlá Nick využít, může mít peníze.
- O čem jste se bavili? - Já nevím.
- O čem jsme se bavili? - Bavili jsem se o ženách.
Výslovně o potěšení z obdivování ženských tvarů.
Představte si, jaké to je být celý den obdivovaný.
- Skutečně. - Byly byste radši zcela anonymní?
- Ne zcela. - Ne anonymní.
Já bych osobně uvítal pocit stovky párů očí
hladících moji postavu.
Chlapi to vždycky říkají.
"Byli bysme rádi, kdyby ženy pořád zíraly."
Byli bysme.
Byl bys rád, kdyby žádná žena neposlouchala, co říkáš,
a oči by měla na tvé hrudi nebo rozkroku?
Kdyby to pořád vedlo k sexu, nic bych nenamítal.
Vypořádal by ses s tím nebýt nikdy vyslechnut, nebýt nikdy brán vážně?
Kdybych potřeboval něco říct, počkal bych s tím až po sexu.
Vážně na chvíli, přestaň říkat samozřejmé věci.
Představ si, jaké by to bylo, kdyby na každém autobuse
byla obrovská fotka tvého nahého těla.
- Na každém billboardu. - V časopisech.
Pravda. Bylo by to jen o tvém těle.
Bylo by vynaloženo tolik času a peněz na posedlou a analyzující
snahu získat záblesk tvého těla, že by to brzy vypadalo,
že svět zapomněl na všechno ostatní,
a nakonec by ses cítil
odtržený od svého těla, jakoby ani nebylo tvoje.
Jestli to opravdu myslíš vážně s vyhnutím se mužskému pohledu.
- Jestli tvým cílem je anonymita. - Nikdy jsem nemluvila o anonymitě jako cíli.
Tady je malý návrh, dobře?
Líčení se. Upravování vlasů.
Nošení svůdných šatů a navštěvování míst, jako je tohle.
Potom to začne být zajímavé, protože v jistém momentě
- se začínáš včleňovat do mužských pohledů - Není to nejlepší postup činnosti.
- a ani neslyšíš svůj hlas. - Mužský pohled. Madison Avenue. Zasraný patriarchát.
Cokoli to je, podepsalo se to na vás.
Myslíte si, že máte kontrolu nad tím, koho shledáváte atraktivním?
- Samozřejmě, že máme. - Myslím, že ne a dokážu vám to.
Zeptejte se jakékoli ženy:"Co je nejvíce atraktivní na mužích?"
- A co odpoví? - Smysl pro humor.
- Smysl pro humor je ohromný. Rozhodně.
A když dva líní, divocí motorkáři
hrající podle svého sem vkročí
a zmlátí nás dva humoristy
a pozvou vás na projížďku, budete slabé v kolenou.
- Ani náhodou. - Slabé v kolenou.
Chlapi, co řídí motorky, jsou hodně sexy.
- Děkuji. Vidíte? - Promiň.
Skutečností je, že z citlivých a uplakaných chlapů.
se vám dělá nanic, máte k nim odpor.
Vraťte se do doby ledový. Přežití nejsilnějších.
Žádné smíchané podněty. Žádné kraviny.
Jenom nejdivočejší a nejchlupatější bastard pořád vítězí.
Změňme téma.
Víte, je to zajímavé. Všechno tohle dívání je mužská záležitost.
Chci říct, vy chlapy jste jen vizuální.
Fakt. Proč, když jdu dolů...
- Sophie! - Ne, fakt.
Proč když mu to dělám,
proč se musí pořád dívat?
Proč nemůžete zavřít oči a soustředit se na ten pocit?
Není to zrovna nejlahodnější činnost pro ženu.
Nejsem si jistý, že to je... Možná můžeme pomoct.
Nicku, přidej se. Žena to dělá.
Proč se musíme koukat?
Možná abysme se ujistili, že se to opravdu děje.
To beru. Ujistit se, že neblouzníme.
A možná si to zapamatovat v případě, že to další bude za dlouho.
Dvě výborné odpovědi. Co kdybys rozvedl to s tím zapamatováním?
Zapamatovat na co?
- Nevím. - No tak, Nicku.
Konečně jsme na nějakém známém území.
Mamka dělá v kuchyni želé s ovocem.
- Zamkneš se v koupelně. - Nezapoť se, Nicku.
Vyrostla jsem s třemi bratry.
Skříně byly muzea pornografie. Více vizuální.
Máš pravdu s tou vizuální věcí.
Obtěžuje mě, když slyším kluka,
jak mluví o něčem, co dělá holka, co má být tak sexy.
- Co jako? - Jak holka hodí vlasy.
Jak stojí s jednou nohou na stranu. Může to být cokoli.
- Co je na tom špatného? - Protože to není nic.
Je to něco, co dělá.
A pravděpodobně to dělá, protože to viděla ve filmu.
Není to skutečné. Není to od nich.
Všechno to házení vlasy, manýry, fráze.
Přidávají to k osobnosti. Tak jsou to, co je skutečné.
Je to ale odjinud. Zpočátku je to v pořádku.
Potřebuješ věci od jinud.
Potřebuješ důvody být zamilovaný.
Ale můžeš se dostat k části,
kde tyhle triky neznamenají nic.
Říkám, že tě přitahuje to, co je před tebou. Konec příběhu.
Jak romantické.
Dohromady to trvá roky.
- Jo? - Neumím to popsat přesně,
ale je to jakoby nemohla nic udělat.
Všechny její obvyklé postupy, jak si tě udržet, nemají žádný efekt
a pořád jsi zamilovaný.
Je to jako, je po dění
a dostaneš se k části, kdy se schovává.
A schovává se, protože si myslí, že je ta část,
která to ukončí, nebo která tě donutí odejít, nebo znudí,
ale dostaneš se do té části a jsi pořád tam.
A jsi dokonce víc zamilovaný.
Znáte se s mým synovcem? Jmenuje se Ježíš.
Kolik ti je, Nicku?
Je mi 16.
Buď silná, Sophie. V sázce je tisícovka mých dolarů.
Zůstáváme pořád na jednom drinku?
- Myslím, že si můžeme dát ještě jeden. - Jo, souhlasím.
Skvělý. Vyskoč ven, Sophie.
- Kdo chce co? - Sophie ví, co mám ráda.
- Jenom vodu, prosím. - To je okouzlující.
Nicku?
Hráč by bral za výhodu být sám s Andreou.
Andrea. Jo. Můžete si dát načas.
- Ahoj. - Čau.
- Co je s tvým strejdou? - Nevím.
Tohle je poprvé, kdy jsem si s ním vyšel.
- Bydlíš ve městě? - Bydlím v Ohiu s mámou.
Ona a Roger se spolu už moc nebaví.
Ohio?
Máš tam holku?
Ne. Právě teď ne.
Nicku, prokázal bys mi laskavost?
Dobře.
Zvedni to.
- Bílkoviny pro energii. - Vyměníme se, Andreo.
- Předpokládám, že jsi na řadě. - Jo, dobrý nápad.
Udržovat věci čilé a pomoct nám bojovat s opožděním druhé rundy.
- Co to je? - Konverzační opoždění,
které se často vyskytuje po objednání druhé rundy.
Nick mi říkal o tobě a tvém vztahu s jeho matkou.
- Žádné tajemství. Je to moje sestra. - Tvůj vztah s ní.
Ne tvůj vztah k ní. Nick říká, že se nebaví.
To je strašné. Potřebuješ svoji rodinu.
- Jo. - Co si myslíš, že se stalo, Nicku?
Máma je o hodně starší jak Roger. Asi o devět let.
Musel jsi být takové překvapení, Rogere.
Rozdíl devíti let nemusí nutně znamenat neplánované těhotenství.
Ale patrně jsem přišel jako překvapení.
Opravdu? To jsem nevěděl.
To nevysvětluje, proč spolu nevycházíte.
Řekněme, že nemáme moc společného.
Máma říká, že když byl Roger malý, uměl se vykecat ze všeho.
Nikdy se nedostal do průšvihu, i když ho chytili.
- Říkala mu "Roger Podfukář." - To ti sedí.
Nebylo nic špatného na vysoké verbální schopnosti. Nick ji má taky.
Chci být jako děda. Skoro nikdy nemluví.
Ale když promluví, všichni se tak trochu předkloní.
Můj otec je takový.
Rozdíl je v tom, že co má obvykle můj otec na srdci
je variace na: "Dej mi další skotskou."
- Jak otec tak syn? - Ne, jako dcera.
- Dostávám svoje... - Čí dcera?
- Co myslíš tím: "jako dcera?" - Žádný vtip.
Máma si schovává láhev v koši na prádlo. Roky.
- Bože, Nicku. - To je strašné.
Není troska. Ona jenom... Jak se tomu říká?
- Je vysoce výkonná. - Jo, to je Susan.
Vždycky funguje na vysokém stupni.
- Ona je prostě v náladě, víte? - Jak o tom můžeš vtipkovat?
Můžeš vtipkovat o čemkoli, co se tě týká.
Je to základní lidské právo. Že, Nicku?
Myslím, že je konstituční nebo tak.
Svoboda projevu. Svoboda vtipkovat.
Musím na toaletu.
Nechme chlapce projednat tyhle nové objevy.
- Skvělý nápad. - Já ne... Dobře.
Tak jo.
Buďte opatrné. Budeme čekat.
Jsi si jistý, že si chceš dneska šoupnout?
Myslel jsem, že bys to rád věděl.
Nejsem tady ten, kdo se tady učí.
Pro většinu z nás je tohle zapomenuté místo.
- Dobře? - Mluvili jsem o dědečkovi.
- Usoudil... - Cítil ses způsobilý vkročit
a začít na specifické téma?
Máš pravdu. Omlouvám se.
Teď jsi v tom expert. Takoví se sdružujete v zasraný melancholii.
Chtěl jsem, aby šla dál konverzace.
Jsem tady čtyři.
Mysli na to jako na hru most.
V mostu jsou dvě skupiny partnerů, dobře?
Jestli doufáš, že se staneš typ muže,
kterého si ostatní vyberou pro bitvu,
musíš se naučit číst svého partnera.
Mělo to být jasné, že se dneska nechci bavit o rodině.
Před chvílí
jsme poslouchali Sophii, jak popisuje, když to dělá chlapovi.
Nemyslíš si, že to je trošku více úrodnější půda,
než co je naspodu koše na prádlo tvé matky?
Zvedni se a přesměruj konverzaci zpátky
do stejného vesmíru, jako je sex.
Pamatuješ si na to, co mělo být dnes primárním cílem?
Nenech mě se uchýlit k pojistce.
- Kam jdeš? - Omluv mě.
Ne, špatný nápad.
Ježiši.
Všechno v pořádku?
Ne, nemůžu, když tam stojíš.
- Proč ne? - Prostě nemůžu. Vypadni.
Neprojdeš životem s plachým močákem, Nicku.
V barech budeš trávit hodně času.
Většina z nich bude mít záchody jako tenhle.
Fajn, tak jdi ty. Jdi první.
Nemusím. Jen jsem si přišel opláchnout ruce.
Zapomeň na to.
- Jdeme, kluku. - Ne, hele, jsem tady s někým.
Strejdo Rogere, mohl bys mu, prosím, říct? Ne...
- Jak je to s ním? - Ne, neznám ho.
- Škoda, kluku. Jdeme. - Strejdo Rogere.
- No tak, kluku, ven. - Mohl byste...
Je to můj... Strejdo Rogere! Opravdu, vraťte se tam.
Hele, jsem herec. Studuju roli.
- Hodně štěstí. - Dobře.
- Jsi v pořádku? - Nazdar.
Asi jsem měl se záchodem počkat.
Pokud se nezvyklost setkání s králem nevytratila,
navrhuji vzít láhev a najít místo s výhledem.
- Dobře, jdeme najít výhled. - Jdeme hledat, dámy.
- To bylo blízko. - Stačí, děkuju.
- To nejlepší. - Stačí, jenom trochu.
Děkuji mnohokrát.
Jenom trochu. Stačí. Stačí.
- Jak ti chutná víno? - Chutná mi.
Hřeje mě to na hrudi.
- Rogere, máš špatný vliv. - Ano, mám.
- Alkohol, ženy volných mravů. - A hazard.
Správně, hazard.
Nevidím, že by si Nick stěžoval.
Přesto musím říct, že na ženy volných mravů
byla dosud konverzace dosti krotká.
Mimo pozoruhodnou výjimku Sophiiny orální prezentace.
Sklapni.
Bylo by dobré pro Nicka slyšet více z ženského pohledu na sex.
- Souhlasíte? - Bože.
Kde začít?
Nick to odstartuje. Nicku?
Jen do toho.
Zeptej se. Na cokoli chceš.
Ať je to zajímavé.
Tak jo.
Asi bych rád věděl, jaké bylo vaše poprvé.
- Na víc nemáš? - Je to skvělá otázka.
Odpovím první.
- Bylo to v prváku. - Na střední nebo vysoký?
Na střední.
Jmenoval se Bobby Rushton a ani jsme spolu nechodili.
Prostě jednoho dne jsem si ho vybrala a rozhodla se, že on bude ten první.
- Proč jsi vybrala jeho? - Smysl pro humor?
Byl zábavný, jak si vzpomínám, ale
bylo v tom něco víc.
Bylo to jako tohle chvění.
Věděla jsem, že bude slušný.
Nebyl moc oblíbený a nemyslela jsem si, že by se chlubil před kamarády.
- To je půlka zábavy. - Nechlubil se.
Byl nervózní jako já.
Což byl důvod, proč jsem ho vybrala,
protože jsem chtěla mít nějakou kontrolu.
- Chápeš? - Takže jsi byla taky jeho první?
Byla. Šla jsem s ním koupit kondomy.
Jeli jsem na kolech na druhou stranu města,
protože jsme se báli, že by nás někdo mohl uvidět.
- Plánovali jsme to měsíc. - Miluju tenhle příběh.
- Ano. - Tak, kde jste, víš?
U mě doma, v mém pokoji.
Rodiče jeli pryč na víkend.
- Krvácela jsi? - Běžně. Ne moc.
Počkat, takže to poprvé bolí?
No, bolí to
tu první sekundu.
A potom je to jenom nové.
Víš? Nový pocit pro tvé tělo.
Jaký byl?
- Otázka sekund? - Ani nápad! Vydržel jako šampión.
Musela jsem ho požádat, aby si pospíšil.
Jo.
Připustil, že předtím masturboval, aby jenom...
- Jakoby to už nedělal. - Ne, zní jako milý kluk.
- Zní jako splněný sen. - Byl.
Teď je polda. Má čtyři děti.
Raný sex je úplné ponížení.
Mluv za sebe. Moje poprvé bylo úžasné.
Fakt?
Nech mě hádat.
- Starší muž. - Máš pravdu.
- Ženatý? - Znovu správně.
Kolik ti bylo?
Bylo mi 19. Nováček na vysoký.
Asi jsi nestrávila moc času poznáváním spolubydlících.
Ne. Ani si nepamatuju, jak vypadali.
Tak co se stalo?
Věřte, nebo ne, zůstal se svojí ženou.
Jaké jsou vyhlídky?
Co jsi udělala, když jsi zjistila, že ji neopustí?
No, Nicku, překonala jsem to
a slíbila si, že nezopakuju chybu.
- A jak to jde? - Některé měsíce jsou lepší než jiné.
Sophie.
- Nic jsem neřekla. - Co můžu dělat? Všichni jsou ženatí.
Slíbila jsem, že nebudu rýpat. V pohodě.
Ty, sekáči, řekni nám o svém poprvé.
Myslím si, že Nickův příběh je o dost zajímavější.
- Tohle chci slyšet. - Taky.
Nicholasi.
Je těžké to připustit, ale
nikdy jsem to nedělal.
Jsi panic?
Jsem.
To je tak sexy. Mám pravdu?
- Je to vzrušující. - Opravdu?
- Jo. - Máš holku?
- Ne, nikdy. - Líbal jsi někdy holku?
Jo, párkrát na základce při hraní pravdy nebo činu,
ale to nebylo opravdové.
Bez jazyku?
Ale víc než to. Byly prostě ztuhlé.
Ne tak jak jsem si to představoval.
Nicku, pojď sem na chvíli.
Můj Bože.
Nezamiluj se do mě nebo tak, dobře?
Bylo to jen tě dostat prvákem.
Dobře.
Nemohla jsem odolat být tvojí první pusou.
To je pravda.
Navždy budeš jeho první.
- Jdi ode mě pryč. - Pro symetrii.
Ani náhodou. Nicku.
- Jak se cítíš? - Srdce mi tluče opravdu rychle.
- Ví, co říct. - Je dobrý?
Zlomí pár srdcí.
Co dole, Nicku?
Nějaké vertikální posunutí?
Nech ho. Jak se máš, Casanovo?
- Jsem v pořádku. - Opravdu?
- Jo. - Dobře.
Přiznám se, jsem ženatý. Prstýnek mám v peněžence.
I kdybys byl.
Tak, Nicku.
Zapamatuj si to na později. Chápeš, co chci říct?
Jenom mysli, Sophie.
Příštích šest měsíců, když Nick bude honit, bude si představovat tebe.
- Nebuď kretén. - Nedělám to.
Je to pravda. Dobře, tak nejsem ženatý.
Je důležitá ta citová nedostupnost, že?
- To hledáš. - Odcházím.
A, Sophie, poskytla jsi Nicholasovi
specifický obrázek k vytvoření jeho fantazie.
Jdi do hajzlu, Rogere. Máš kde přespat?
- Zůstane u mě. - Můžeš jít s námi.
Zůstane se mnou. Teda pokud nejsi připravená udělat něco konstruktivního.
Jako pomoct Nickovi k orgasmu. Co, Sophie?
- Je čas se odtrhnout od strejdy. - Jsi nechutný. Padáme.
- Měj se. - Andreo.
- Nechutný. - Jdi do hajzlu.
Dámy.
Řekl něco?
Kreténe!
Ale ne. Tady je tvoje šance.
O čem to mluvíš? Proč jsi to řekl?
Hodný a zlý polda.
Naplánoval jsem to. Teď jdi a dokonči to.
- Nemůžu jít... - Myslíš, že budeš mít lepší šanci?
Jdi, pro Kristovy rány, a mysli na primární cíl.
Jdi, jdi!
Běž, Nicku, běž.
Sophie!
Hej, Sophie. Omlouvám se.
Netrap se tím. Není tvoje chyba, že je to debil.
Já vím. Přeju si, aby to takhle nemuselo skončit.
Už jdeme.
Navrhuju ti, abys odvolal sázku a šel domů.
Ta sázka je výmysl.
Já vím.
Neber si to tak, dobře?
Chci...
Nepokaž tuhle úžasnou noc.
Víš?
Tohle je, abys sis mě pamatoval.
Měj se, Nicku.
Potřebujeme víc mužů, jako jsi ty.
Co se stalo?
Co? Nic.
Takže jsi to podělal.
Nechtěla to. Nemohl jsem se jí jen tak zeptat.
- Vyspíš se dneska se Sophií? - Bylo jasné, že ne...
Vyspíš se dneska se Sophií?
- Ne. - Tak opakuju: podělal jsi to.
Musíš se naučit, jak zakončit. Kdokoli se dostane do půli cesty.
Přecházíme na plán B.
Změna místa ti zvýší štěstí.
Počkej! Zastav!
Prokažte mi laskavost. Počkejte, až budeme vevnitř.
- Tak, kam jdeme? - Dokončit to.
- Jdeme na oslavu. - Čí?
Do hajzlu! Sem. Sem.
Koukni na to. Překrásná práce.
Proč utíkáme?
Vrátný má nenávistnou osobnost.
Poslouchej. Bude to tam dynamické.
Zůstaň soustředěný.
Nebav se s žádnými chlapy. To je konečný zabiják oslavy.
Pořád se přemisťuj. Žádné schovávání v koupelně.
Jsme tady.
- Koukněte, kdo je tady. - Čau, Chrisi. Jak se máš?
Tohle je můj synovec Nick. Chris.
- Jak se máš? - Jak se vede?
Počkej. Je tady záchod, který můžu použít?
- Co? - Záchod.
Co?
Snažil jsem se celou noc tuhle ženu rozechvět.
Tohle je Donovan.
Jsem tady jediný mého věku.
Kam sis myslel, že jdeme, na promenádu dětí?
Myslím, že jsem opilý.
Pojď sem.
Nicku, víš, kde jsme?
- Myslím, že jsi řekl Greenwich Street. - Jsme ve vítězném čase.
- Dobře, vítězný čas. - Tak. Dobře?
Je to trošku těžší rozpoznat, než když jsi v baru,
ale systém je stejný.
Je to neuvěřitelný moment, který se přihodí, když oslava
překročí svoji špici, svůj vrchol.
Jakoby kouzlem si je každý člověk v místnosti
akutně vědom času.
Je to moment, kdy zasáhne strach.
- Jaký strach? - Strach z prázdného bytu.
Je to víc, než většina lidí snese.
Zoufalství se vplíží do místnosti jako mlha.
Oči začínají znepokojeně prohledávat dav.
Normy se drasticky sníží. Je to zřetelný.
- Víš, co říkám? - Ani ne.
Říkám, že tady máš opravdovou šanci, Nicku.
Tohle je moment, který odděluje opravdového šampióna.
Vzpomínáš si na důvod, proč jsi mě požádal o pomoc?
Primární cíl?
- Ano. - Tak mě nech, abych ti pomohl
ho dosáhnout.
Dobře. Tak.
Potřebujeme najít ty, které jsou opilé.
Každá oslava potřebuje auto udávající tempo, králíka.
Vždycky hledej holky, které jsou dvě skleničky napřed.
Jak to děláš?
Čekej na nepatřičné záchvaty smíchu
nebo hledej v davu tu, která rozlévá pití.
Hledej na tanečním parketě někoho, kdo tančí mimo svoji zónu.
Co ony? Vypadají dost opilé.
Dobré odpoledne.
To je tak trapné. Nevím, jak se to stalo.
Omlouvám se.
Čau, Donno.
- Ahoj. - Jak se vede?
- No... - Poslouchej.
Tohle je můj synovec Nick.
- Ahoj. - Viděl jsem tě v kanceláři.
Ahoj, Nicku. Donna.
- Ráda tě vidím. - Já tebe taky.
- Roger ti ukazuje město? - Jo, část z něho.
Jo, Nick je na návštěvě.
Proč neřekneš Donně o té sázce?
- Uvidíme se. - Počkej.
Jaká sázka? Do čeho tě zatáhl?
- Nic to není, opravdu. - Co je to?
Ani nevím.
- Je to roztomilý. - Díky.
Ani to nepoužívám.
Osmdesát. Horko Osmdesát stupňů.
To je horko.
Vsadili jsem se, zda dokážu, aby se do mě dneska někdo zamiloval.
- O kolik? - O tisíc babek.
No tak.
Jak to zatím jde?
Promiňte. Děkuji.
Děkuji. Na zdraví.
Na lásku.
Zdravím.
Nejste ten neslavný Roger Swanson, o kterém jsem tolik slyšela?
To jsem já.
Joyce říká, že z jejích textařů jste ten nejzábavnější.
- Jsem smějící se výtržnost. - Ne, říká to.
- Proč bych lhala? - Jak se jmenujete?
Omlouvám se. Nepředstavila jsem se.
Jsem Patricia. Joyce a já jsme spolu chodily na vysokou.
Rád vás poznávám. Patty, prokázala byste mi laskavost?
Jasně, můžu se pokusit.
Vidíte toho kluka v rohu?
- Vidím. - To je můj synovec Nick.
- Opravdu, je rozkošný. - To je.
- Je pořád panic. - Ne!
- Přísahám Bohu. - Chudáček. Jak je starý?
Je mu 16. Poslouchejte.
Můj čas s Joyce mě naučil, že starší ženy šukají jako králíci.
A Nick je v naprostém sexuálním vrcholu.
Tak mě napadlo, kdybyste vy dva šli na to,
bylo by to jako Frazier a Ali.
- Mám pravdu? - Něco s vámi je.
Ne, myslím to vážně. Co říkáte?
- Jako takový... - Já jdu.
Situace pro Červený Kříž.
Dobře. Rád jsme vás viděl.
- Jak to tady jde? - Nazdar, Rogere.
- Kdo tě pustil dovnitř? - Kdo mě pustil dovnitř? Ty.
Cože?
Víš, Nick je oblíbený u žen.
Máš štěstí, že tráví svůj čas s tebou.
Jo, to jsem já. Šťastná dáma.
Myslím si, že jsem toho měla hodně.
Chtěla by sis lehnout?
Nicku, Nicku. Výborný nápad.
Pojď, zlatíčko. Najdeme ti místo.
Ale ne. Když to začínalo jít dobře.
Pořád to jde dobře.
- Pojď. - Kam jdeme?
- Jdeme. - Jdeme?
Jdeme okolo tohohle rohu.
- Jsme tady. - Zapomněla jsem jíst.
Nicku, zůstaň s námi. Drž se nás.
- Dobře. - Dobrý.
- Tak jen... - Výborně.
- Jsi v pořádku? - Nechám vás dva o samotě.
- Tak jo. - Ne, nechoď.
- Jsi v schopných rukách, věř mi. - Co děláš?
Vydrž chvíli.
Co budeme dělat?
Nebudeme dělat vůbec nic.
Budu na stráži, dobře?
Musíme být rychlí. Kdybych byl tebou, přepnul bych to na dvouminutovku.
O čem to mluvíš? Počkej, strejdo.
Mám tě rád.
Nechoď.
Dovolte mi představit.
Tohle je Donovan Lehman, Christopher Weland,
naši dva spolupracovníci.
Myslím, že pro vás budou perfektní.
Říkal jste, že chcete něco trochu magického, snového.
Čau, Donovane. Jak se máš, chlape?
- Rogere. Čau, chlape. - Jak se máš?
Čau, Chrisi.
Koukněte na vás dva.
Vypadáte jako šťastný pár. Co máte za tajemství?
Víš, co se říká o namáčení péra ve firemním inkoustu.
Asi jo. Vím, co se říká.
Tak jo.
Podívej se na sebe.
Spi.
Drahý, Donovane, má to ráda do zadečku!
Myslím, že jsme odloženi na vedlejší kolej.
Vážně, Donovane, se vším tím tlakem na muže
to musí být těžké si udržet vztah.
Já nevím Zeptáme se muže. Chrisi?
Tradiční mužské role jsou odhozeny,
než máme nějakou šanci na vnitřní posuv, nemyslíte?
Naše kultura se zdá být vytvořena ke kastraci a infantilizaci.
- To je silné prohlášení. - Jdi a
najdi si nějaké jídlo.
Je to zejména pravda v situaci, kdy je žena
o dvacet let starší jak muž.
- Rogere! - Přibližně.
Bavili jsme se o tom.
Je tvým životním cílem se ponížit?
Je to spíše koníček.
Chci, abys hned odešel.
Chceš, abych odešel a šel kam?
Přemýšlej hodně o tom, co děláš.
Jít kam, Joyce? Kam chceš, abych šel?
Máš padáka.
Lhala jsi mi. Jsi lhářka.
- Chci, abys odešel. - Kdo je on?
Kdo kurva je?
Kdo je? Co...
Moc se nezabydluj.
Ani se neusazuj, jakobys to tady vlastnil. Věř mi.
Vždycky tě něco předstihne.
A tady jsou. Čau, kluci. Hodně štěstí.
Promiňte. Mějte se.
Vezmu si kabát. Mějte se.
Rád jsem vás poznal. Díky, Joyce! Čau-čau.
Co se stalo?
Promiňte.
Nešlo to, jak jsem doufal.
Co se tam stalo? Kvůli čemu jsi křičel?
To je jedno. Co ty?
- Udělals to s Donnou? - Ne.
- Proč ne? - Děláš si srandu? Byla mimo.
Nicku, měl jsi jednu zlatou příležitost za druhou.
Neukázal ses jako hráč.
Co se tam stalo?
- Jsi opilý? - Jedu domů.
- Kde chceš vyhodit? - Cože?
To je všechno?
Měli jsme celý večer. Jsi připravený letět sám.
- Mluvil jsi o pojistce. - Jaký pojistce?
Tam v baru. Mluvil jsi o pojistce.
Fakt?
- Nemyslím si, že chceš pojistku. - Ne, chci ji!
- Jsi si jistý? - Ano, jsem.
Nepojedu domů takhle, dobře?
Jsem si jistý. Dobře?
Víš ty co? Máš pravdu.
Proč toho nechat? Jdeme se pohoupat.
- Ano. Jako Michael Jordan. - Správně.
To je špatný sport, ale líbí se mi tvoje nadšení. Jedeme.
Dobře. Díky.
Pojď. Pojď.
My dva.
200.
Jedna, dvě.
- Je dospělý? - Jsem herec. Studuju roli.
Stovka za ošukání.
Dýžko.
Pojď.
Počkej. Zpomal.
Prosím, zpomal.
Jdeme domů.
- Co děláš? - Klídek, klídek.
Vypadněte. Zmrde, slez ze mě!
- Slez ze mě! - Vypadni!
Nicku!
Nicku.
Nicku, netrap se tím.
Je to dobrý!
Nicku!
Zklidni se.
Je to dobrý.
Zasraný chlast.
Pojď.
Pojď sem.
Spi.
Tak jo.
Rogere, zvedni ten blbý telefon.
Nick je pryč. Nikdo ho neviděl dva dny.
Jsem zoufalá a potřebuju, abys mi zavolal, prosím.
Můj Bože.
Je tam kafe.
Nepiju kofein.
Ano.
Neudržím balanc.
To přejde.
Tak, Nicku,
řekni mi víc o Columbii.
Co říkáš na areál?
Nevím. Byl fajn.
Kouknul ses po okolí?
Možná bys mi mohl říct o věcech, které jsi viděl při cestě.
Omlouvám se, že jsem tak zuřil.
Že jsi co?
Minulou noc.
Snažil ses mě naučit, jak se to dělá a já...
Asi jsem to posral.
Neměl jsem tak zuřit.
Omlouvám se, že jsem tě zklamal.
Dobře.
Kdokoli může mít špatnou noc. Stává se to mně.
Říkal jsi, že boduješ každou noc.
Říkám hodně věcí. Hele, Nicku.
Zavolej mámě, jo?
Jsem si jistý, že tě ráda uslyší.
Uvidím ji, až dorazím domů.
Stejně jí zavolej. No tak.
Nechám to na tobě.
Asi tě uvidím příští pohřeb.
Proč? Kdo je nemocný?
Co? Ne, dělám si srandu.
Já taky.
Tak jo. Měj se, strejdo Rogere.
Ahoj, Nicku.
Nedávej dýžko. Dal jsem.
Jak dlouho to trvá na letiště?
- Okolo půl hodiny, pane. - Jo.
Viděls dneska Angelu?
- Co je na tom? - Bez podprsenky.
Přísahám Bohu.
To je nezdravý. Sesunou se, až zestárne.
Zmrví se.
Dojdi jí to říct, Nicku.
Cože?
Řekni jí to.
Jo, možná to neví.
- Prokázal bys jí laskavost. - Jo.
Opravdovou laskavost.
Jo.
Koukni, kdo se zastavil.
Holky.
Mladé ženy.
Ženské lidské bytosti.
Ženská srdce bijící pod
těmi těsnými svetry.
Ženská krev proudící jejich žilami.
Žijící, dýchající holky.
Co vy mladí muži s tím děláte?
Dělám s tím hodně.
- Jo? Děláš to hodně? - Jo.
Musí je odhánět tyčí.
Bohužel nemluvím o "onanování.com," dobře?
Mluvím o holkách v této místnosti.
Mluvím o komunikaci.
Mluvím o upoutání.
Mluvím o vystoupení z této
čistě chlapecké homosexuální skupiny.
A představit se jedné z těchto holek.
Jo, ale vždycky tak znervózním.
Proč? Nic není v sázce.
Kdyby byla šance si opravdu vrznout,
měl bys důvod být nervózní.
Zkus někoho zpracovávat tři hodiny v baru
a potom to musíš zakončit.
To je nátlak. Dobře?
Vy tohle můžete brát jako rozcvičku.
Snažíte se najít svůj styl. Tak znervózníte?
Možná jsi nervózák. Možná je to tvoje taktika.
Tak jdi a červenej se. Koktej, jak chceš.
Ukaž jí, jak se kvůli ní cítíš.
Přemýšlej o tom. Spojuješ upřímnost a lichocení.
- To je vražedný. - Jo, ale
nemůžeš ukázat holce, jak jsi nervózní.
Musíš jí ukázat, že nad tím máš kontrolu, ne?
"Kontrolu"? Co je zač?
Jsi na střední. Nekontroluješ žádný... Koukni si na obličej.
Koukni, co jíš, pro Kristovy rány.
Koukni na tu košili.
Kontrola.
Tak.
Kdo je ta, s kterou tak toužíte mluvit?
Angela.
Rozhodně.
- Angela. - Tohle můžete říct.
Ahoj, Angelo. Jmenuju se... Jak?
- Darren. - Jmenuju se Darren.
Pokaždé, když tě vidím na chodbě, mám nutkání s tebou mluvit.
Tak se snažím vymyslet něco milého,
ale znervózním tak,
že na nic nepřijdu.
Neznáme se, ale moc rád bych tě
pozval někdy na limonádu, aby jsme mohli pokecat.
Rád bych zjistil, co máme společného.
Ale nejvíc ze všeho jsme zvědavý,
jaká doopravdy jsi,
protože jsem unavený z koukání se na tebe z dálk...
A tak dále.
Dej to do pohybu. Sleduj, jak to zafunguje.
Otočí se a vrátí se ke stolu.
- Asi tak. - Jestli se to stane,
budeš usínat s vědomím, že jsi dal do toho všechno.
Pamatujte si, taky musí něco ukázat.
Byl bych rád, kdyby mi Angela něco ukázala.
- Dvě věci. - Jo!
Lízal bych je.
Snažil jsem se. Vydrž to tady, Nicku.
Počkat. Ty jdeš?
Jo, musím jet domů, hledat práci.
Jak mluvíme, zákazníci potřebují připomínat,
jak tlustí a neatraktivní jsou.
Rád jsem vás poznal, chlapi.
Udržte si svůj smysl pro humor.
Za deset let si nebudete pamatovat, jak to tady vypadá. Věřte mi.
Vole, tvůj strejda je divný.
Jo, já vím. Asi je.
Jo, ale je skvělý. Navštívíš ho zase?
Nevím.
Co je?
Čau, Nicku.
Nějaký chlápek, asi tvůj strejda,
říkal, že mi chceš něco říct.
Říkal, že mi to učaruje.
Subtitled by meo.